Subtitles by sub.Trader subscene.com
‫לפני שנים רבות העולם היה מקום מופלא,
‫שוקק הרפתקאות,
‫מלהיב,
‫והכי טוב...
‫היה קסם.
‫בומבסטיה!
‫והקסם הזה עזר לכל נזקק.
‫להבת אינפרנר!
‫וולטר תנדסיר!
‫אבל לא היה קל להשתלט עליו.
‫אז העולם מצא דרך פשוטה יותר להסתדר.
‫אני קוראת לזה "הנורה".
‫כמה קל!
‫עם הזמן...
‫התפוגג הקסם.
‫אבל אני מקווה...
‫שנשאר קצת קסם...
‫בכם.
‫בסדר.
‫נכנסים לכושר בסגנון לוחם זי-90.
‫אני רוצה לשמוע "אני לוחם אימתני".
‫אני לוחמת אימתנית.
‫בוקר טוב, אימא.
‫בלייזי, ארצה!
‫דרקון רע! בחזרה למאורה.
‫יום הולדת שמח, מר גבר מבוגר.
‫לא, אימא.
‫היי, חבר. אל תנגב את הנשיקות שלי.
‫מה?
‫אתה לובש את הסווטשירט של אבא שלך.
‫הוא סוף סוף במידה שלי.
‫המתוק הקטן שלי גדל!
‫טוב, טוב. ‫אימא, אני צריך לאכול משהו לפני הלימודים.
‫אין לנו הרבה אוכל. ‫אני עדיין צריכה ללכת למכולת.
‫לא לגעת, אדוני. הם למסיבה שלך הערב.
‫זאת לא מסיבה, אימא. רק אנחנו נהיה.
‫אתה יכול להזמין את הילדים משיעור מדעים.
‫אמרת שהם נראים די מדליקים.
‫אני די בטוח שלא אמרתי את זה ככה.
‫וחוץ מזה, אני בכלל לא מכיר אותם.
‫ביום הולדת צריך לנסות דברים חדשים.
‫להיות האתה החדש.
‫אם כבר דברים חדשים, נרשמת לשיעור נהיגה?
‫לא! לא.
‫אני יודעת שאתה קצת פוחד לנהוג, ‫מתוקי, אבל...
‫אני לא פוחד, אימא. ‫אני אזיז את המשחק של בארלי.
‫טוב, אבל אתה יודע איך הוא מגיב ‫כשמישהו נוגע לו בלוח.
‫הוא צריך ללמוד לסדר את הצעצועים שלו.
‫עצור!
‫האם אחי מעז להפריע למערכה פעילה?
‫נו, באמת!
‫אתה יודע, איאן,
‫בימים עברו נער בן 16 היה בוחן את כוחו
‫בביצות הייאוש.
‫אני לא בוחן כלום. עזוב אותי וזהו.
‫עזוב אותו.
‫טוב. אבל אני יודע שאתה חזק יותר.
‫יש בתוכך לוחם אימתני. ‫אתה רק צריך לשחרר אותו.
‫נכון, אימא?
‫זה טוב.
‫בארלי! אתה מסריח!
‫מתי התקלחת בפעם האחרונה?
‫אם תשתדל קצת יותר, ‫כנראה תצליח להשתחל החוצה.
‫רואה? אימא יודעת ‫לשחרר את הלוחמת הפנימית שבה.
‫תודה.
‫עכשיו תוציא את הזבל.
‫היזהרו מגריפין שברח.
‫השוטר ברונקו.
‫בארלי, בארלי, בארלי.
‫בכל פעם שהעירייה מנסה להרוס חורבה ישנה,
‫אני צריך לגרור לפה את הישבן שלי ‫ולהתמודד איתך.
‫אני לא יודע על מה אתה מדבר.
‫באמת?
‫לא אתן לכם להרוס את המזרקה הזאת.
‫לוחמים עתיקים במסעות אדירים ‫שתו ממימיו הזורמים.
‫בארלי.
‫הם הורסים את העבר של העיר.
‫תיכנס. תן לירכיים לנוח קצת.
‫תודה, מותק.
‫שלום לך, חתן יום ההולדת.
‫אז אתה עובד קשה או בקושי עובד?
‫אני רק מכין טוסט.
‫אני רצינית, בארלי,
‫אתה צריך להתחיל לחשוב פחות על העבר
‫ויותר על העתיד שלך.
‫היא צודקת.
‫אתה לא יכול לשחק כל היום במשחק הלוח שלך.
‫"מסעות יור" זה לא סתם משחק לוח.
‫זה תרחיש משחקי תפקידים המבוסס על היסטוריה.
‫ידעת שבימים עברו ‫קנטאורים יכלו לרוץ במהירות של 110 קמ"ש?
‫יש לי רכב. אני לא צריך לרוץ.
‫איאן, אתה בהחלט יכול ללמוד הרבה ‫מ"מסעות יור".
‫רוצה לשחק? ‫-לא.
‫אתה יכול להיות נוכל ערמומי או...
‫אני יודע! אתה יכול להיות קוסם.
‫אטיל עליך לחש!
‫היי! תיזהר על הסווטשירט של אבא!
‫אני לא זוכר שאבא לבש את הסווטשירט הזה.
‫יש לך רק איזה שני זיכרונות ממנו.
‫לא, יש לי שלושה.
‫אני זוכר שהזקן שלו גירד, ‫היה לו צחוק מטופש והייתי מנגן...
‫בתופים על הרגליים שלו. ‫-נכון.
‫הייתי עושה...
‫חוק חמש שניות.
‫זה בסדר. צריך רק למשוך.
‫לא!
‫בארלי!
‫אני אקנה אוכל בדרך לביה"ס.
‫אתפור אותו הערב, טוב?
‫רגע.
‫לפי חוקי יור, עליי להכתיר אותך כגבר היום.
‫כרע ברך לפניי.
‫זה בסדר. אני צריך לזוז.
‫בסדר, אאסוף אותך אחר כך. ‫נערוך את הטקס בביה"ס.
‫לא, לא, לא.
‫אל תעשה את זה. טוב, ביי!
‫היי!
‫"גריפינים" לניצחון!
‫מה?
‫אתה לומד במכללת וילודייל?
‫לא. זה היה של אבא שלי.
‫לייטפוט? וילדן לייטפוט?
‫כן.
‫אתה צוחק. למדתי איתו בקולג'.
‫באמת? ‫-כן.
‫בחיי, כל כך הצטערתי לשמוע שהוא נפטר.
‫כן. תודה.
‫אבא שלך היה בחור נהדר. כל כך מלא ביטחון.
‫כשהוא נכנס לחדר, אנשים שמו לב.
‫האיש גרב את הגרביים הסגולים ‫הכי מכוערים בעולם בכל יום.
‫מה? למה?
‫היי, זה בדיוק מה ששאלנו. אבל הוא היה אמיץ.
‫תמיד רציתי קצת מהאומץ הזה.
‫כן. וואו. לא שמעתי את כל זה עליו.
‫מה עוד אתה זוכר? ‫-אבא!
‫מצטער. צריך לקחת את הבחור הזה לביה"ס.
‫היי, היה נעים להכיר.
‫כן. גם אותך.
‫אמיץ.
‫טוב, תלמידים. לשבת. הקראת שמות.
‫היי, גורגמון.
‫אכפת לך לא להניח את הרגליים ‫על הכיסא שלי היום?
‫מצטער, אחי.
‫אני חייב להרים אותן. ‫זה מזרים את הדם למוח שלי.
‫זה קצת מקשה עליי לשבת.
‫אם אין לי זרימת דם טובה, ‫אני לא יכול להתרכז בלימודים.
‫אתה לא רוצה שאכשל בלימודים, נכון?
‫לא.
‫תודה, אחי.
‫מבחן נהיגה ראשון.
‫יש מתנדבים?
‫שמאלה כאן.
‫עכשיו תעלה במחלף הזה לכביש המהיר.
‫טוב, כן. אני מוכן לזה בטירוף.
‫מהיר כמו שצריך.
‫פשוט תשתלב בתנועה.
‫כן. רק רגע.
‫תשתלב בתנועה.
‫תשתלב בתנועה!
‫אני לא מוכן!
‫עצור בצד.
‫בסדר. אז מה נעשה בסופ"ש?
‫נעבור לעיר מגניבה יותר?
‫היי. מה קורה, חבר'ה?
‫אני עושה מסיבה הערב, ‫ורציתי לדעת אם תרצו לבוא
‫ולהרביץ איזו עוגה.
‫זה לא משהו שמישהו אומר.
‫טוב, אל תגיד "חבר'ה". "אחים שלי"?
‫מה קורה, אחים שלי?
‫היי. מה קורה, אחים שלי?
‫היי. איאן, נכון?
‫לא ידעתי שאת מכירה את ה...
‫בכל אופן...
‫אם אתם אוהבים מסיבות, אני...
‫התכוונתי לעשות מסיבה...
‫מה?
‫ניסיתי להגיד שאם אין לכם תוכניות הערב...
‫אבל אני בטוח שיש לכם,
‫ואתם אוהבים עוגה כמו שאני אוהב עוגה, ‫יש לי עוגה בבית.
‫אתה מזמין אותנו למסיבה?
‫זהו זה.
‫כן, אין לנו תוכניות.
‫כן, טוב. ‫-לגמרי.
‫באמת?
‫אני מניח שנוכל לנסוע באוטובוס אליי.
‫לא, לא, לא.
‫אני רואה את חתן יום ההולדת?
‫הבט! הכרכרה שלך ממתינה!
‫אתה מכיר אותו?
‫סר איאנדור מלייטפוט.
‫נראה שהוא מדבר אליך.
‫היי, איאן!
‫היי, בארלי.
‫כן, התכוונו לנסוע באוטובוס.
‫באוטובוס? לא!
‫אעביר אותך ואת רעיך ‫אל מחוז חפצכם בגווינביר.
‫מי זאת גווינביר?
‫סוסתי האימתנית.
‫זה מביך.
‫זה בסדר, מותק. אתקן אותך מיד.
‫הוא סתם מתבדח.
‫יש לך משהו על הפרצוף.
‫לא. אתה... רגע, לא. זה... לא...
‫יודעים מה? נזכרתי שיום ההולדת שלי בוטל.
‫מה? ‫-זאת אומרת, המסיבה.
‫זה לא עמד לקרות. זו הייתה אי-הבנה ענקית.
‫אז אני צריך לזוז.
‫טוב. ביי!
‫אופס! מצטער. אני רק אתייק את אלה.
‫היי, הילדים ההם כתבו לך על הפרצוף?
‫הנה. אני אנקה.
‫נוכל בבקשה לנסוע הביתה?
‫טוב, נערוך את טקס יום ההולדת שלך אחר כך.
‫אז תהיה מוכן לבגרות ולמסלול האתגרים שלה.
‫בימי קדם היית חוגג את יום הולדתך
‫במסע טקסי.
‫כמובן, הם שום דבר ‫לעומת האתגרים של ימים עברו.
‫אימא?
‫ויל, אתה לא תצליח לתקן את זה.
‫נראה לי שהצלחתי.
‫אני אסתכל מכאן למקרה שזה יתפוצץ.
‫הלו? הלו?
‫אני מוכנה להתערב שלא תצליח לתקן את זה.
‫באמת?
‫כן.
‫אבל אתה מצליח להעמיד פנים ‫שאתה יודע מה אתה עושה.
‫אני משתדל.
‫בדקת אם יש סוללות?
‫בטח שלא בדקת.
‫אני יודע.
‫אז זה באמת עובד?
‫נבדוק.
‫טוב. ביי.
‫ויל, אתה לא תצליח לתקן את זה.
‫נראה לי שהצלחתי.
‫אני אסתכל מכאן למקרה שזה יתפוצץ.
‫היי, אבא.
‫הלו? הלו?
‫זה אני, איאן.
‫באמת?
‫כן. היה לך יום טוב?
‫אני משתדל.
‫כן. גם אני.
‫אם כי ברור שאני צריך עזרה.
‫הלוואי שיכולתי לבלות איתך מתישהו.
‫אני יודע.
‫יש כל כך הרבה דברים שיכולנו לעשות.
‫זה בטח היה ממש כיף.
‫נבדוק.
‫כן. אני אשמח. אפשר...
‫טוב. ביי.
‫כן.
‫ביי.
‫אוי...
‫בארלי, תרחיק את החיילים שלך מהשטח שלי, ‫אחרת הממלכות שלנו יצאו למלחמה!
‫מצטער, אימא!
‫זאת שנת החופשה הכי ארוכה בהיסטוריה.
‫מותק, אני התכוונתי לעשות את זה.
‫זה בסדר.
‫וואו! בטח למדת אצל איזו אשפית תפירה.
‫כן. אשפית תפירה צנועה מאוד.
‫איך אבא היה בגילי? ‫הוא תמיד היה מפוצץ בביטחון עצמי?
‫לא. לקח לו זמן לגלות מי הוא.
‫חבל שלא הכרתי אותו.
‫גם לי חבל.
‫אבל כשאבא שלך חלה,
‫הוא נאבק כל כך כי הוא הכי רצה להכיר אותך.
‫יודע מה? יש לי משהו בשבילך.
‫התכוונתי לחכות עד אחרי העוגה, ‫אבל נראה לי שחיכית מספיק זמן.
‫מה זה?
‫זאת מתנה מאבא שלך.
‫מה זאת אומרת, זה מאבא?
‫לא יודע. אימא אמרה שזה לשנינו.
‫מה זה?
‫הוא רק אמר לתת לכם את זה ‫כששניכם תהיו מעל גיל 16.
‫אין לי מושג מה זה.
‫אין מצב!
‫זה מטה של קוסם. אבא היה קוסם! ‫-מה?
‫רגע, אבא שלכם היה רואה חשבון. זאת אומרת...
‫הוא התעניין בהרבה דברים מוזרים ‫כשהוא חלה, אבל...
‫יש מכתב.
‫"איאן ובארלי היקרים,
‫"לפני שנים רבות העולם היה מקום מופלא,
‫"שוקק הרפתקאות, מלהיב,
‫"והכי טוב, היה קסם.
‫"והקסם הזה עזר לכל נזקק.
‫"אבל לא היה קל להשתלט עליו.
‫"אז העולם מצא דרך פשוטה יותר להסתדר.
‫"עם הזמן התפוגג הקסם,
‫"אבל אני מקווה שנשאר קצת קסם בכם.
‫"לכן כתבתי את הלחש הזה ‫כדי שאוכל לראות בעצמי
‫"איך גדלו הבנים שלי."
‫"לחש ביקור."
‫אני לא מאמין.
‫הלחש הזה מחזיר אותו. ליום שלם. אבא יחזור!
‫מה? ‫-יחזור? כאילו, יחזור לחיים?
‫זה בלתי אפשרי.
‫זה אפשרי עם זה!
‫אני אפגוש את אבא?
‫ויל, מטורף נפלא שכמוך. מה זה?
‫לחש חזק כל כך דורש יסוד מסייע.
‫כדי שזה יעבוד אבא היה צריך ‫למצוא אבן פניקס!
‫וואו.
‫נשארו רק בודדות.
‫רגע! זה מסוכן?
‫אנחנו עומדים לגלות.
‫מה? ‫-שבב עץ.
‫"רק סיכוי אחד נותר, החיו את נשמתי,
‫"עד שקיעת חמה מחר, עוד יום על אדמתי!"
‫רגע. החזקתי את זה לא נכון.
‫"רק סיכוי אחד נותר, החיו את נשמתי,
‫"עד שקיעת חמה מחר, עוד יום על אדמתי!"
‫"רק סיכוי אחד נותר,
‫"החיו את נשמתי,
‫"עד שקיעת חמה מחר, עוד יום על אדמתי!"
‫"עוד יום על אדמתי!"
‫"עד שקיעת חמה מחר, עוד יום על אדמתי!"
‫בארלי.
‫אני מצטערת שאבא שלכם לא פה,
‫אבל זה מראה עד כמה הוא רצה לראות את שניכם.
‫עד כדי כך שהוא היה מוכן לנסות הכול.
‫זאת עדיין מתנה די מיוחדת.
‫כן.
‫היי, רוצה לבוא איתי לאסוף את העוגה שלך?
‫זה בסדר. תודה, אימא.
‫"רק סיכוי אחד נותר, החיו את נשמתי,
‫"עד שקיעת חמה מחר,
‫"עוד יום על אדמתי!"
‫היי, מה אתה עושה פה?
‫בשם השן של זיידר! איך אתה...
‫לא יודע. זה פשוט התחיל.
‫כפות רגליים!
‫תחזיק חזק! אני יכול לעזור!
‫בארלי, לא!
‫אבא?
‫הוא רק רגליים!
‫אין חלק עליון. ‫אני זוכר שהיה לאבא חלק עליון.
‫מה עשיתי? זה נורא.
‫שלום.
‫זה באמת הוא.
‫אבא, אתה בבית שלך.
‫הוא לא שומע אותנו.
‫מה אתה עושה?
‫נכון, אבא. זה אני, בארלי.
‫כן, זה איאן.
‫היי, אבא.
‫פישלתי לגמרי. עכשיו הוא יהיה רגליים לנצח.
‫לא, לא לנצח. הלחש נמשך רק יום אחד.
‫מחר בשקיעה הוא ייעלם,
‫ולעולם לא נוכל להחזיר אותו שוב.
‫טוב. 24 שעות. ‫זה לא משאיר לנו הרבה זמן, אבל...
‫אנחנו נצטרך להטיל שוב את הלחש.
‫אתה תצטרך.
‫אדם יכול לעשות קסם רק אם יש לו כישרון,
‫ולאחי הקטן יש כישרון של קסם! ‫-טוב!
‫אבל לא הצלחתי אפילו לסיים את הלחש.
‫יהיה לך המון זמן להתאמן,
‫כי אנחנו צריכים למצוא עוד אבן פניקס.
‫נתחיל במקום שבו כל המסעות מתחילים.
‫פונדק המנטיקורית.
‫מנהלת אותו הרפתקנית עשויה ללא חת.
‫היא יודעת איפה למצוא כל אבן חן, ‫תליון, טוטם...
‫בארלי, זה למשחק.
‫המבוסס על החיים האמיתיים.
‫איך נדע שהפונדק הזה עדיין קיים? ‫-הוא קיים.
‫שנים של אימונים הכינו אותי לרגע הזה בדיוק,
‫ואני אומר לך שזאת הדרך היחידה ‫למצוא אבן פניקס.
‫סמוך עליי.
‫לא משנה מה יידרש, אני אפגוש את אבא שלי.
‫אתה שומע את זה, אבא? אנחנו יוצאים למסע!
‫קדימה, גווינביר.
‫אולי כדאי שניסע באוטובוס.
‫היא בסדר.
‫בכל אופן, זה פרס על מתמטיקה. זה לא סיפור.
‫אבל אראה לך אותו כשאחזור הביתה.
‫היי, מה אתם עושים שם, שני פטפטנים?
‫הרגשתי מוזר לדבר עם אבא ‫בלי חצי עליון, אז...
‫טה-דה!
‫איזה יופי!
‫אבא, אתה נראה בדיוק כמו שאני זוכר.
‫היי, אל תדאג, ‫נשלים את שאר הגוף שלך צ'יק צ'ק.
‫אחר כך הדבר הראשון שאעשה ‫הוא להכיר לך את גווינביר.
‫שיפצתי את הקשישה הזאת בעצמי, ‫מהגוז'ונים עד המיזוג.
‫להראות לאבא את המסחרית שלך?
‫זאת כל הרשימה שלך? ‫-איזו רשימה?
‫מה זה?
‫אני מכין רשימה של דברים ‫שרציתי לעשות עם אבא.
‫אתה יודע...
‫לשחק בכדור, ללכת לטייל, שיעור נהיגה,
‫לספר לו את כל סיפור החיים שלי.
‫זה מגניב.
‫אבל לפני שתטיל שוב את הלחש של אבא, ‫תצטרך להתאמן על קסמים.
‫הספר הזה נועד למשחק.
‫אמרתי לך, "מסעות יור" ‫מדויק לחלוטין מבחינה היסטורית.
‫אפילו הלחשים. אז תתחיל להתאמן, קוסם צעיר.
‫טוב, אבא. בוא ננסה קסמים.
‫היי, מתוק?
‫בלייזי. הדרקון הזה ‫תמיד מסתובב לי בין הרגליים.
‫מותק, רוצה עוגה?
‫אלופט אלוור. אלופט אלוור.
‫אני לא מצליח להטיל את לחש הריחוף הזה.
‫אולי אנסה משהו אחר כמו ברק כשפים?
‫כן, כאילו קוסם בדרגה אחת יכול להטיל
‫את הלחש הכי קשה בספר המדריך לכישוף.
‫אולי נמשיך עם הקלים.
‫כן, אבל זה לא עובד. ‫אני אומר את זה לא נכון?
‫אמרת את זה נכון.
‫אבל כדי שלחש יעבוד, אתה צריך לדבר מאש לבך.
‫מה? ‫-אש לבך.
‫אתה חייב לדבר בהתלהבות. בשיא הרגש.
‫אלופט אלוור!
‫לא, כאילו אלופט אלוור.
‫אלופט אלוור!
‫לא, מאש לבך!
‫אלופט אלוור! ‫-בשיא הרגש.
‫אלופט אלוור! ‫-מאש לבך!
‫תפסיק להגיד "אש לבך". ברור שזה לא עובד.
‫היי, זאת הייתה התחלה טובה.
‫אזרו אומץ, רבותיי. הגענו.
‫פונדק המנטיקורית.
‫הוא עדיין כאן.
‫כן, אמרתי לך.
‫קדימה, אבא. זה טוב.
‫בסדר, תקשיב. קודם כול, תן לי לדבר.
‫דבר שני, חיוני שנחלוק למנטיקורית ‫את הכבוד הראוי לה,
‫אחרת, דבר שלישי, ‫היא לא תיתן לנו את המפה לאבן הפניקס.
‫רגע. המפה? חשבתי שיש לה אבן פניקס.
‫איזה חמוד. שמעת, אבא?
‫הוא ילד חכם, הוא רק לא מבין במסעות.
‫יש עוד משהו שאתה שוכח לספר לי?
‫לא.
‫יום הולדת שמח תצטרף אלינו למסע
‫כדי שהמסיבה שלך תהיה הכי טובה
‫טוב, אז הפונדק השתנה קצת במשך השנים,
‫אבל המנטיקורית היא עדיין הדבר האמיתי.
‫בשבילי מרק היום.
‫הלורד רוצה ספל או קדירה?
‫גברתי, אני מעוניין לשוחח עם המנטיקורית.
‫בוודאי, אדוני.
‫מנטיקורית!
‫לא. לא, לא, לא. המנטיקורית האמיתית. ‫ההרפתקנית העשויה ללא חת?
‫זאת אומרת, קורי? היא שם.
‫מהר! שמישהו יעזור לי.
‫הגריפין נאגטס האלה ‫היו אמורים לצאת לפני כמה דקות.
‫זאת המנטיקורית?
‫הו, מנטיקורית גדולה וחזקה.
‫אדוני, אתה באזור החם.
‫איחרת, אדולפוס.
‫אני מבינה שיש פקקים. אתה צריך לתכנן בהתאם.
‫אולי אימא שלך צריכה לקנות מכונית משלה!
‫הוד אמיצותך?
‫אחי ואני מחפשים מפה לאבן פניקס.
‫באתם לפונדק הנכון. שולחן 12.
‫הגוויל שאתם מחפשים כאן. תראו!
‫זה תפריט ילדים.
‫נכון שזה כיף? ‫כולם מבוססים על המפות הישנות שלי.
‫עכשיו...
‫המנטיקורית הגדולה שולחת אתכם ‫להרפתקה בברכת גיבורה.
‫והנה צבעים.
‫זה משעשע מאוד, הוד עליונותך, ‫אבל המפה האמיתית אצלך?
‫כן. היא שם.
‫זהו זה. ‫-זה מושלם.
‫מה אתם עושים? אתם לא יכולים לקחת את זה.
‫אנחנו חייבים.
‫מה זה?
‫זה אבא שלנו, ‫ויש לנו הזדמנות לפגוש אותו, אבל...
‫אבל אנחנו חייבים אבן פניקס.
‫לא! הימים שבהם שלחתי אנשים ‫למסעות מסוכנים חלפו.
‫מה? למה?
‫כי הם מסוכנים.
‫קורי, מכונת הקריוקי שוב התקלקלה.
‫מצטערת, אבל אתם לא מקבלים את המפה הזאת.
‫אל דאגה, גבירותיי, ההרפתקה שלכן תמשיך מיד.
‫טוב, אני יכול לטפל בזה.
‫לא, איאן.
‫גברת מנטיקורית אימתנית...
‫מה אתה עושה?
‫ילד, זה לא זמן טוב.
‫אני נותנת למקום הזה כוכב אחד.
‫פשוט אף פעם לא פגשתי את אבא שלי ו...
‫תקשיב, צר לי על זה,
‫אבל אם תיפגע במסע שאשלח אותך אליו, ‫נחש מי תיתבע ותאבד את הפונדק שלה?
‫אני לא יכולה להסתכן.
‫עכשיו, אם תסלח לי, ‫יש לי דברים חשובים לעשות.
‫בדיקה.
‫אתה רודף את חלומותיי את הבין לבין
‫בבקשה, אנחנו צריכים את המפה.
‫לא, אני לא נותנת לכם את המפה. ‫זהו! סיימתי לדבר.
‫אני לא!
‫את אומרת שאת לא יכולה להסתכן באיבוד המקום.
‫תראי את המנטיקורית ההיא.
‫היא נראית כאילו היא חיה כדי להסתכן.
‫למנטיקורית ההיא לא היו משקיעים לדאוג להם.
‫לא היו לה משכורות לשלם.
‫היא פשוט יכלה לעוף החוצה ‫מתי שרצתה ולקטול מפלצת מגמה.
‫את מתכוונת לתקן את המכונה או לא? ‫-כן, דקה.
‫טוב, אולי המקום הזה פחות הרפתקני מפעם.
‫אז הוא לא מלא במגוון טיפוסים
‫שמוכנים לסכן את חייהם ‫ואת בריאותם כדי לטעום מהריגוש.
‫אבל אז מה?
‫מי אמר שצריך להסתכן בחיים ‫כדי להיות בהרפתקה?
‫מתברר שאת אמרת.
‫בשולחן 32 אמרו שמקלות המוצרלה קרים.
‫מה עשיתי?
‫לא מאוחר מדי. ‫את יכולה פשוט לתת לנו את המפה.
‫המקום הזה היה מסוכן. ‫-מסוכן!
‫ופרוע! ‫-פרוע!
‫אני הייתי מסוכנת ופרועה! ‫-מסוכנת ופרועה!
‫אני חיה בשקר! מה נהיה ממני?
‫אוי, לא.
‫כולם החוצה! הפונדק הזה סגור לשיפוצים!
‫מצטערת, מכונת הקריוקי מקולקלת!
‫לא! לא, לא, לא!
‫לא.
‫חייבים לזוז!
‫אלופט אלוור!
‫זה היה מדהים.
‫היית כאילו...
‫והקורה פשוט ריחפה שם! אח שלי קוסם!
‫אני לא מאמין שזה עבד.
‫עכשיו תטיל את הלחש של אבא בקלות.
‫אבל אין לנו מפה.
‫אבל יש לנו את זה. תראה!
‫תראה, במסע צריך להשתמש במה שיש.
‫וזה מה שיש לנו.
‫החלק הכי טוב הוא שקיילה הקטנה ‫כבר פתרה את החידה.
‫לפי קיילה,
‫אנחנו צריכים רק לחפש את תצפית העורב.
‫תצפית העורב, תצפית העורב.
‫כן! האבן בטח בהר.
‫נוכל להגיע לשם עד מחר בבוקר.
‫מחר בבוקר?
‫זה עדיין ייתן לנו המון זמן עם אבא.
‫כן. נראה שהכביש המהיר ייקח אותנו ישר לשם.
‫הכביש המהיר קצת פשוט מדי.
‫במסע הדרך הברורה היא אף פעם לא הנכונה.
‫מה? ‫-במערכה של "מסעות יור"
‫שראב רוזהאמר ואני בחרנו במסלול הקל
‫וזה הכניס אותו ישר לבטן של קוביית ג'לטין.
‫הסיבה היחידה שזה לא קרה גם לי? ‫הקשבתי לתחושת הבטן שלי.
‫והיא אומרת לי שנבחר בשביל עתיק ‫בשם דרך הסכנה.
‫אבל הכביש המהיר הוא מהיר יותר.
‫אולי לא בטווח הארוך.
‫אני יודע שאתה רוצה ‫שזה יהיה כמו משחקי ההרפתקאות שלך,
‫אבל כל מה שחשוב
‫זה שנזכה להיות כמה שיותר זמן עם אבא.
‫אז כדאי שניסע בכביש המהיר, נכון?
‫כן, אתה צודק.
‫אבל אם תמצא את עצמך בתוך קוביית ג'לטין, ‫אתה ברשות עצמך.
‫פונדק המנטיקורית בהמשך מימין.
‫היי. ‫-אני רק בודק מה איתך.
‫כבר הגעת לבנים?
‫לא, עדיין לא.
‫אבל אני קצת מודאגת כי צץ עניין משפחתי מוזר
‫ולא מתאים לאיאן לברוח.
‫לבארלי כן, אבל לאיאן לא.
‫מאוחר, את לא אמורה לחפש אותם.
‫אני יודעת, זה טיפשי. ‫אני בטוחה ששניהם עולים באש.
‫אש? ‫-אש! המקום עולה באש!
‫הבנים שלי! אני חייבת לנתק! ‫-לורל!
‫תורידו את זה!
‫סליחה. שלום. בבקשה, ‫אני מחפשת שני אלפים בגיל ההתבגרות.
‫אמרתי לך, היו שני אלפים בגיל ההתבגרות.
‫אלה הבנים שלי. לאן הם הלכו?
‫הם יצאו למסע למציאת אבן פניקס.
‫אבל אל תדאגי.
‫סיפרתי להם על המפה, על האבן,
‫על הקללה. שכחתי לספר להם על הקללה!
‫מה? ‫-אוי ואבוי.
‫תקשיבי, היא קצת...
‫הבנים שלך בסכנה חמורה! ‫אבל אני יכולה לעזור!
‫את לא הולכת לשום מקום. ‫יש לנו שאלות בשבילך.
‫אני יודעת לאן הם הולכים! ‫עדיין אפשר להציל אותם!
‫טוב, נראה לי שהכול טוב פה.
‫שם משפחה "מנטיקורית", שם פרטי "ה-".
‫רגע, אתה צודק. היא באמת קצת...
‫לא פלא, עם פצע כזה.
‫זאת רק שריטה.
‫סליחה, אתה מומחה למינוטאורים?
‫מנטיקורים. ‫-מנטיקורים?
‫לא...
‫אז אתה לא יודע שכשהדם שלהם נחשף לאוויר,
‫הם מתחרפנים.
‫לא נראה לי שזה נכון.
‫רואה? היא כבר מאבדת קשר עם המציאות.
‫אז אולי תיתן לי להציל את חייה ‫לפני שתשלם בחייך?
‫טוב. ‫-תודה.
‫אפשר קצת פרטיות, בבקשה?
‫תישעני אחורה. יופי. אבל תרימי קצת את הראש.
‫רק שלא ייקח יותר מדי זמן, טוב?
‫היי, שמעת אותי?
‫אמרתי שלא ייקח יותר מדי זמן כי...
‫בסדר, איך נעזור לבנים שלי?
‫את תמצאי חן בעיניי.
‫רדיו, אורות חזית, בלמים,
‫צמיגים, חישוקים.
‫קשה לדעת עכשיו, אבא, ‫שלפני שהחלפתי את החלקים שלה,
‫גווינביר הייתה די גרוטאה.
‫נראה שלא נספיק היום את כל הרשימה, אבא.
‫זה בסדר.
‫אני רק רוצה לפגוש אותך.
‫אבל אל תדאג, ‫נסדר אותך ונחזיר אותך הביתה כדי שתפגוש...
‫אוי. אימא!
‫בארלי, לא נספיק להחזיר את אבא בזמן ‫כדי שיפגוש את אימא.
‫אבא, לפחות לא תצטרך לפגוש את הבחור החדש.
‫אז אתה עובד קשה או בקושי עובד?
‫כן. בארלי, בארלי, בארלי.
‫בכל פעם שיש צרות, אני צריך להתמודד איתך.
‫זה הקולט שלך? ‫-כן.
‫כדאי לך לשפר את החיקוי.
‫לא, לא, לא! קדימה, זקנה שלי.
‫חשבתי שאמרת שתיקנת את המסחרית.
‫תירגע. גווינביר בסדר. ‫הקיבה שלה פשוט קצת ריקה.
‫אבל לפי המחוג יש מיכל מלא.
‫לא. הוא לא עובד.
‫נשארו רק כמה טיפות.
‫אולי אם יש תחנת דלק...
‫יש דרך קסומה להשיג דלק?
‫אני אוהב את החשיבה שלך, קוסם צעיר.
‫קסם גדילה!
‫נגדיל את המכל ואז הדלק בפנים יגדל איתו.
‫זה רעיון די מוזר.
‫אני יודע! גם אני אוהב אותו.
‫טוב.
‫להשתחרר. אש לבי. קדימה.
‫זה לא כל כך פשוט.
‫הוא לומד קצת קסם, ‫חושב שהוא שאמבלפוט הפלאי.
‫נכון, אבא?
‫קסם גדילה הוא קצת יותר מתקדם.
‫לא רק צריך לדבר מאש לבך,
‫אלא גם לפעול לפי צו קסם.
‫מה קסם?
‫זה כלל מיוחד שדואג שהלחש יעבוד כמו שצריך.
‫פה כתוב: "כדי להגדיל עצם,
‫"יש להגדיל את תשומת הלב כלפיו."
‫בזמן שאתה מטיל את הלחש, ‫אסור לך לתת למשהו להסיח את דעתך.
‫טוב.
‫מה? ‫-שבב עץ.
‫אפשר לשייף אותו?
‫לא. זה מטה עתיק שבכל סיב מהולל שלו יש קסם.
‫אי אפשר לשייף אותו.
‫בסדר. מתחילים. להתרכז.
‫יש בעיה?
‫מצטער, פשוט צורת העמידה שלך... הנה.
‫סנטר למעלה, מרפקים החוצה, ‫פישוק רגליים, להקשית קצת את הגב.
‫טוב, איך ההרגשה? ‫-מצוינת.
‫עוד דבר אחד... ‫-בארלי!
‫טוב.
‫מגנורה גנצ'ואן!
‫אל תיתן לקסם להבהיל אותך. ‫-טוב.
‫מרפקים! ‫-מה?
‫מרפקים למעלה!
‫לא, זה גבוה מדי.
‫אני מנסה להתרכז פה.
‫כן. תתרכז. תתרכז במכל.
‫להתרכז.
‫בארלי! שכח מזה!
‫זה הצליח!
‫המכל ענק!
‫והמסחרית ענקית!
‫ואתה...
‫אוי, לא.
‫מה קרה? ‫-נראה שכיווצת אותי.
‫איך?
‫אם אתה מפשל בלחש, יש השלכות.
‫פישלתי רק כי לא הפסקת להציק לי.
‫ניסיתי לעזור לך.
‫אל תנסה לעזור לי.
‫טוב, בסדר. אני לא אנסה!
‫אבא, זה אני.
‫אבא, זה בסדר. אל תדאג. אני אסדר את זה.
‫לאן אתה הולך?
‫למצוא תחנת דלק.
‫גם אני הולך. ‫-בסדר.
‫היי, אני לא צריך ממך עזרה.
‫בסדר מבחינתי.
‫אני רק צריך הפסקה קצרה. ‫הרגליים הקטנטנות שלי איטיות מדי.
‫תראה, תחנת דלק!
‫יופי.
‫רגע, שכחתי.
‫אתה לא צריך את העזרה שלי.
‫היי, אני לא צריך שתסחב אותי. ‫אני אדם מבוגר.
‫אבא!
‫קדימה, זה בסדר. בארלי איתי.
‫כן, אני בסדר, אבא.
‫תופעות הלוואי אמורות להתפוגג בסופו של דבר.
‫אני כבר נראה גדול יותר?
‫היי! אתה נתקלת בי?
‫אני ממש מצטער. לא ראיתי אותך.
‫אם תעשה את זה שוב, תראה אותי בסיוטים שלך!
‫בזה יש מזל. אני יודע.
‫תן לי שקית של חמוצים במיוחד. ‫שמור את העודף.
‫פנה דרך, ארוך כמו שרוך.
‫10 במשאבה שתיים, בבקשה.
‫מה אתה עושה? ‫-משיג לנו אוכל.
‫בסדר, אני אטפל בזה.
‫ושניים כאלה. תודה.
‫אני צריך לשירותים. ‫-זה סובל דיחוי?
‫זה הכיס שלך.
‫אפשר לקבל את המפתח לשירותים, בבקשה?
‫טוב, תזדרז. אני רוצה ללכת מפה.
‫טוב, אני הולך.
‫בסך הכול 12.99.
‫היי, זהירות!
‫יש לך בעיה, משקפיים?
‫תענה לי כשאני מדברת אליך.
‫סליחה, אני לא יודע איפה הראש שלו כרגע.
‫איך יכול להיות גרוע יותר?
‫הייתי מעיפה אותנו כדי לעזור לבנים שלך,
‫אבל הכנפיים הזקנות הן לא מה שהיו פעם.
‫זה בסדר. אז בקשר לקללה...
‫זאת אשמתי.
‫אני אמורה לעשות תרגילי כנפיים כל בוקר, ‫אבל את יודעת איך זה.
‫בבקשה, הקללה. מה היא עושה?
‫נכון. מצטערת. זאת קללת שומר.
‫אם הבנים שלך ייקחו את האבן, הקללה תתגשם
‫ותלבש צורה של מפלצת אימתנית
‫ותילחם בבנים שלך עד ה...
‫איך הבנים שלך מתמודדים עם משברים?
‫לא משהו. אחד מהם פוחד מכל דבר
‫והשני לא פוחד משום דבר.
‫כן, הרזה שלך די חסר פחד.
‫לא, לא. את מתכוונת לגדול, בארלי.
‫לא, הקטן. הוא ממש הכניס לי.
‫מה? לא, תקשיבי, ‫אמרת שאת יכולה לעזור להם, נכון?
‫לכל קללה יש ליבה,
‫מרכז הכוח שלה,
‫ורק נשק אחד שחושל מהמתכות ‫הנדירות ביותר יכול להשמיד אותה,
‫החרב הקסומה שלי, כותשת הקללות!
‫טוב, אבל לא נראה שהיא עלייך.
‫מכרתי אותה.
‫נקלעתי לבעיית מסים קטנה לפני כמה שנים.
‫אבל אל תדאגי, ‫אני יודעת בדיוק איפה למצוא אותה.
‫אני בדרך, בנים. רק תשתדלו לא להסתבך בצרות.
‫מה לוקח כל כך הרבה זמן?
‫למי אתה קורא "שובבה"?
‫אוי, לא.
‫אתה ממש חצוף.
‫אני רק אומר שפיות היו עפות ומפיצות עונג.
‫זה דבר טוב.
‫פיות לא יכולות לעוף.
‫הכנפיים שלכם לא עובדות ‫כי הפסקתם להשתמש בהן.
‫אתה קורא לי עצלנית? ‫-לא.
‫לא לך. לאבות אבותייך.
‫מה אמרת על אבות אבותיי?
‫לא התכוונתי עצלנית...
‫אני מצטער, מצטער מאוד. גם הוא.
‫אתם לא צריכים לעוף. מי צריך לעוף?
‫יש לכם אופנועים מדהימים.
‫מה אתה עושה? רק דיברתי על היסטוריה.
‫בארלי, אני מנסה לדאוג לך ולאבא
‫ואתה לא מקל עליי.
‫אבא, קדימה.
‫אוי, לא.
‫היי! אתם מתים!
‫אנחנו מתים! אנחנו מתים!
‫תירגע. הם לא יוכלו להרים את האופנועים.
‫הם חזקים.
‫אנחנו עומדים למות!
‫זה נעול!
‫מה? איפה המפתחות?
‫אני אטפל בזה.
‫קדימה, בארלי.
‫טוב, קדימה!
‫לא. לא, לא, לא. אין מצב.
‫אין לך ברירה.
‫נו. למה היא לא מניעה?
‫יש זווית טובה. לא באמצע, לא ממש בסוף.
‫קדימה. קדימה.
‫קדימה, גווינביר!
‫תעביר ל"ק" כמו "קדימה"!
‫סע!
‫טוב, תצטרך להשתלב.
‫תאיץ! ‫-אני לא יכול.
‫אתה כן יכול. ‫-אני לא מוכן!
‫אף פעם לא תהיה מוכן. תשתלב!
‫כל הכבוד!
‫היי, אל תרביצי לגוויני! ‫-בארלי!
‫אוי, לא. ‫-סע סביבם!
‫הם לא נותנים לי להיכנס. ‫-תאותת.
‫אין לך ידית איתות.
‫תוציא את היד מהחלון כדי לאותת שמאלה.
‫תחזור לפה. ‫-תמשיך לנהוג.
‫בארלי!
‫ההרים בכיוון צפון.
‫אתה צריך לעבור עד לשם.
‫מה ל...
‫עכשיו תראה מה זה, משקפיים! תתפסו אותם!
‫איאן, תתרכז. ‫-אני לא יכול!
‫אתה חייב להתרכז, אחרת כולנו מתים!
‫שמור על קור רוח.
‫כל הכבוד, גווינביר!
‫תני גז!
‫אנחנו לא נצליח!
‫אבא, אתה בסדר?
‫הוא בסדר גמור בזכות כישורי הנהיגה ‫של סר איאן לייטפוט. תן כיף!
‫מה קורה פה? ‫-נראה לי שהלחש מתפוגג.
‫רד לי מהפרצוף.
‫הטופר של שנטור! שוטרים!
‫עצור בצד. ‫-אין לי רישיון.
‫הארנק שלי עדיין פצפון.
‫לצאת מהרכב.
‫מה נעשה? ‫-לא יודע.
‫איך נסביר... אוי, לא. אבא!
‫עובר עליך לילה ארוך, חבר?
‫אדוני, אבקש שתלך בקו ישר.
‫יעצרו את אבא.
‫טוב. אני יודע. לחש התחפושת.
‫אתה יכול להתחפש למי שאתה רוצה.
‫אבל מה אם אפשל שוב?
‫לפי הלחש, "מי שמתחפש משקר,
‫"לכן אמור את האמת כדי להסתדר."
‫כל עוד לא תשקר, הלחש יהיה בסדר.
‫טוב. מי נהיה?
‫טוב, ניקח אותך לתחנה.
‫מה הבעיה, רבותיי מהמשטרה?
‫השוטר ברונקו?
‫היית במסחרית?
‫חיובי. ואנחנו... ‫כלומר, אני אקח אחריות מלאה...
‫על הבחור ההוא שם,
‫אז תוכלו לשחרר אותו ולמסור אותו לי.
‫היי, אני רציתי להיות מלפנים.
‫אין מצב. אני אדבר.
‫ברונקו, חשבתי שאתה עובד בצד השני של העיר.
‫שיניתי את דעתי.
‫קרה משהו?
‫קצת נתפס לי הצוואר.
‫אתה חייב להפסיק לשקר. ‫-תענה על כל שאלה בשאלה.
‫מה בדיוק אתה עושה פה?
‫מה אני עושה פה?
‫מה מישהו מאיתנו עושה פה?
‫אף פעם לא חשבתי על זה ככה.
‫נחמד.
‫עם כל הכבוד, לא ענית על השאלה שלי.
‫אנחנו רק עשינו...
‫כמה תרגילי לימוד נהיגה בשביל איאן.
‫מי זה איאן?
‫זה הבן של לורל?
‫איאן הוא הבן של לורל.
‫הבן החורג שלך זגזג על הכביש.
‫כן, טוב...
‫הבחור לא ממש איתנו היום.
‫כן, הוא באמת נראה די מרחף.
‫אתה נראה די מרחף בעצמך.
‫האמת, אם לדבר בשיא הכנות, אני לא משהו
‫במצבים כאלה,
‫ואני מתחיל להתחרפן קצת.
‫ואני מזיע ומתנהג מוזר ולא יודע מה להגיד,
‫ומרגיש שאני לא יכול ‫לעשות שום דבר כמו שצריך
‫ואני מוזר לגמרי.
‫רגע, רגע.
‫נראה לי שהבנתי מה קורה פה.
‫באמת?
‫לא קל להיות הורה טרי.
‫הבת של החברה שלי ‫גורמת לי לתלוש שיערות, טוב?
‫כן.
‫בסדר, אפשר לשחרר אותו.
‫טוב, אני אקח אותו למסחרית.
‫היי, זה משתפר. בסדר? בהצלחה, ברונקו.
‫גם לך, גברתי השוטרת.
‫תמשיכי לעבוד קשה או בקושי לעבוד.
‫זה היה קולט טוב.
‫אני לא מקנאת בך, ברונקו. ‫הילד של לייטפוט בעייתי.
‫איאלץ לחלוק עלייך.
‫אני חושב שאיאן הוא אזרח משכמו ומעלה.
‫לא הוא, המבוגר יותר.
‫מה?
‫הבחור כישלון מהלך.
‫אתה חייב להסכים.
‫אני לא.
‫מה?
‫זאת אומרת, טוב...
‫אני חייב לזוז. חייב לקחת את איאן הביתה.
‫אני מאחר לעבודה. מצטער, אני מרגיש לא משהו.
‫זאת אומרת עייף. עייפתי מזה. חייב לזוז!
‫נתראה בשני!
‫בחיי. ברונקו ירד מהפסים.
‫לכן אני לא התחתנתי. גור תהיה חופשיה לנצח.
‫כאן ספקטר.
‫תוכל להעביר אותי לשוטר קולט ברונקו?
‫בארלי, אני לא יודע מה קרה שם.
‫אבל אני לא חושב שאתה כישלון.
‫אולי הקסם טעה.
‫כן.
‫אני לא יודע מה קרה.
‫בארלי! בארלי!
‫לאן אתה הולך?
‫בארלי, בחייך. הכול פשוט...
‫אני לא כישלון.
‫לא אמרתי שאתה כישלון.
‫הקסם אמר את זה בשבילך.
‫הקסם טעה.
‫קסם לא טועה!
‫השוטרת שאלה שאלה, ‫ענית והקסם חשף את האמת. נכון?
‫נכון?
‫אני לא יודע איך הדברים האלה עובדים.
‫אני יודע רק שכל מה שעשינו הערב השתבש.
‫כן, זה השתבש כי אתה לא מקשיב לי.
‫אתה צוחק?
‫כי כל מה שעשינו היה הרעיון שלך.
‫אבל לא עשית את זה בדרך שלי.
‫לא נתת לי לטפל במנטיקורית. ‫התחרפנת כשדיברתי עם הפיות.
‫כי אתה לא חושב שיש לי רעיונות טובים.
‫מה? בטח שכן.
‫יופי! אז נראה לי שכדאי שניסע מדרך הסכנה.
‫גם אני חושב שזה היה טוב, בדרך כלל...
‫רואה?
‫אבל אמרתי לך, זה לא משחק. ‫כל מה שחשוב היום זה אבא,
‫וכרגע הוא יושב במסחרית מבולבל...
‫מה?
‫מה הוא עושה?
‫נראה לי שהוא מרגיש את הרעידות של המוזיקה,
‫והוא רוקד.
‫וואו.
‫הוא נוראי.
‫כן. הוא ממש ממש גרוע.
‫אוי, לא. הוא בא.
‫לא. תודה, אבא. אבא, תודה.
‫אני אוותר.
‫תפסיק.
‫טוב. טוב.
‫לא, לא, לא!
‫אני לא כזה רקדן.
‫תדמיין איך החלק העליון ‫של הריקוד הזה היה נראה.
‫בטח ככה.
‫רקדת עד שנפרמו לך השרוכים, אבא.
‫אתה יודע, גם אני רוצה לראות אותו.
‫כן, אני יודע.
‫לא הוגן שאתה קורא לי כישלון,
‫אם אתה לא נותן לי הזדמנות ‫לעשות משהו כמו שצריך.
‫תעשה רק דבר אחד בדרך שלי.
‫אתה באמת חושב שדרך הסכנה ‫היא הדרך הכי טובה להר?
‫טוב.
‫אז איפה החרב הקסומה שלך?
‫מעבר לשערים האלה.
‫אם לא נצא מפה עם החרב,
‫הבנים שלך אבודים.
‫בבקשה.
‫כותש שום אחד.
‫לא, כותשת הקללות.
‫זאת חרב קסומה גדולה.
‫חרב.
‫חרב, חרב, חרב.
‫יש לי דבר כזה.
‫זהו זה! ‫-כמה?
‫נגיד 10. ‫-יופי.
‫החרב שחושלה מהמתכות הנדירות ביותר, ‫היחידה מסוגה בכל הארץ.
‫שלום, חברה ותיקה. לעולם לא ניפרד שוב.
‫מתברר שהחרב הזאת ‫היא היחידה מסוגה בכל הארץ.
‫אז נגיד 10,000.
‫את לא יכולה לעשות את זה!
‫הרגע עשיתי.
‫טוב, כדאי לך...
‫כן?
‫היי, דיברתי עם שוטרים אחרים
‫והם אמרו שראו את הבנים נוסעים צפונה.
‫הם בסדר? ‫-בסדר גמור.
‫אבל השוטרים אמרו... מותק...
‫הלילה הזה נהיה יותר ויותר מוזר.
‫את יודעת מי אני?
‫סוג של דובה-נחשית מכונפת?
‫לביאה-עקרבית מכונפת!
‫ועוד איך.
‫תקשיבי, אני צריכה את החרב.
‫יש לבנים שלי הזדמנות ‫של פעם בחיים לראות את אבא שלהם.
‫הבן הבכור שלי...
‫שאני אמו... הרגת אותה!
‫זה בסדר. היא רק משותקת זמנית.
‫היי, את לא יכולה לעשות את זה.
‫הרגע עשיתי. ‫-קחי את החרב.
‫אל תיגעי בזה.
‫בבקשה. ותוספת קטנה על הטרחה.
‫אני אוהבת את החנות שלך.
‫איזה יופי.
‫היי! היי!
‫כן!
‫לורל, מה קורה?
‫כן! ‫-הלו? את בסדר?
‫לורל?
‫קולט, אני לא יכולה לדבר. ‫הבנים צריכים אותי.
‫רגע!
‫אוף עם הילדים האלה.
‫אנחנו יוצאים למסע את אבינו עלינו להציל
‫אי אפשר לעצור את האחים לייטפוט משהו, משהו
‫שמתחרז עם "להציל"
‫כן, אנחנו עדיין פה.
‫בוקר טוב לכם, הגברים לבית לייטפוט.
‫ברוכים הבאים לדרך הסכנה.
‫זאת לא ממש דרך.
‫אף פעם לא פיתחו את האזור.
‫אז תיזהרו, אנחנו עלולים להיתקל בכל דבר.
‫סנטיקור, דרקון זאב, קוביית ג'לטין.
‫טוב, מה זאת קוביית ג'לטין?
‫זאת קובייה ירוקה ענקית
‫שמפרקת מיד כל דבר שהיא נוגעת בו.
‫אנחנו לא ניתקל ב... עצור!
‫מה זה?
‫בור ללא תחתית.
‫מי שנופל לשם נופל לנצח.
‫אבא, בוא הנה.
‫איאן, תראה.
‫זה גשר מתרומם עתיק.
‫נוריד אותו ונהיה בדרך לתצפית העורב.
‫חפש ידית.
‫מצאתי.
‫אבל היא בצד השני.
‫טוב, אני אטפל בזה.
‫אלופט אלוור!
‫אתה לא יכול להטיל לחש ריחוף ‫על דבר כל כך רחוק.
‫יש לו רדיוס כישוף של איזה 15 מטר.
‫אבא, היית מאמין עליו?
‫אנחנו צריכים גשר אמון.
‫זה לחש שיוצר גשר קסום שאפשר ללכת עליו.
‫פשוט תגיד "ברידג'ריגר אינביזיה".
‫טוב. ברידג'ריגר אינביזיה.
‫ברידג'ריגר אינביזיה!
‫זה לא עבד. ‫-לא, הלחש עדיין פועל.
‫תדע אם הגשר שלך עבד רק כשתדרוך עליו.
‫אדרוך על מה?
‫אם אתה מאמין שהגשר שם, הוא שם.
‫אבל הוא לא. ‫-לא עם הגישה הזאת.
‫אני לא אלך על כלום.
‫עכשיו יש לנו חבל, שבכלל לא תצטרך כי...
‫אני רוצה את החבל! ‫-טוב.
‫אני רק אומר שלא תצטרך את החבל,
‫כי אני יודע שאתה יכול ליצור את הגשר.
‫אני עומד למות! אני מת!
‫החיים שלי נגמרו! ‫-תפסתי אותך!
‫טוב, נפלת. אבל זה היה כזה גרוע? ‫-כן!
‫אתה עדיין בחיים? ‫-כן.
‫עכשיו אתה יודע ‫מה הדבר הכי גרוע שיכול לקרות,
‫אז אין מה לפחד, נכון?
‫ברידג'ריגר אינביזיה!
‫היי. אתה יכול לעשות את זה.
‫כן! ‫-זהו זה!
‫תאמין בכל צעד.
‫כן!
‫אתה מחזיק אותי, נכון?
‫עדיין מחזיק אותך.
‫איאן לייטפוט חסר פחד!
‫זה מדהים!
‫כן! אבל תמשיך!
‫אל תסתכל אחורה! פשוט קדימה.
‫החבל עדיין אצלך, נכון?
‫כן, הוא אצלי.
‫אני לא פוחד!
‫אני יכול להישאר פה כל היום!
‫טוב, אבל תמשיך להתקדם. ‫אנחנו צריכים לראות את אבא, זוכר?
‫היי, אבא, הצעד האחרון בשבילך.
‫הוא הצליח, אבא.
‫זה היה מדהים.
‫כמה זמן לא היה חבל?
‫רק בחצי השני.
‫הייתי צריך את החבל.
‫באמת?
‫איאן! תראה.
‫זה עורב.
‫הרמז על התפריט היה "תצפית העורב".
‫כן. בהרים.
‫אבל אולי הכוונה בחידה לא הייתה ההרים.
‫אולי הכוונה הייתה להתקדם ‫לנקודה שעליה העורב מצביע.
‫זה עורב אחר.
‫אולי הוא מצביע על עורב אחר עד לאבן!
‫בגללי התקדמנו בכיוון הלא נכון.
‫אמרתי לך. הבטן שלי יודעת לאן ללכת.
‫נכון? כן, נכון.
‫קדימה, אבא.
‫גווינביר תיקח אותנו לעורב צ'יק צ'ק.
‫אתם בצרות צרורות.
‫לא, קולט. מצאנו לחש.
‫אם נסיים לפני השקיעה, ‫נזכה לראות את אבא שלנו.
‫אימא שלכם אמרה לי
‫שיש איזה עניין משפחתי מוזר,
‫וזה בהחלט מוזר.
‫אבל לא, לכל הרוחות.
‫אני לא נותן לכם להדאיג את אימא שלכם יותר.
‫עכשיו תיכנסו לרכב, אני מלווה אתכם הביתה.
‫לא. אין מצב.
‫אני אספור עד שלוש.
‫טוב, נלך. ‫-איאן.
‫הוא שוטר.
‫מה אתה עושה?
‫לא יודע.
‫בן...
‫אני צריך תגבורת. מסחרית נמלטת!
‫כן! איאנדור לייטפוט, מפר את הכללים.
‫אני לא מאמין שאני בורח מהמשטרה.
‫אתה לא בורח מהמשטרה.
‫אתה בורח מהחבר של אימא שלנו.
‫טוב, עכשיו אתה בורח מהמשטרה.
‫תחזיק חזק!
‫כן! כל הכבוד, גווינביר!
‫מה עשיתי? לא הייתי צריך לברוח.
‫לא, זה היה מעולה.
‫היי, תחסום את הכביש עם הסלעים ההם.
‫מה? איך?
‫ברק כשפים.
‫אמרת שזה הלחש הכי קשה.
‫אתה מוכן.
‫"כדי ליצור בקלות מכת ברקים, ‫עליך לציית לכל החוקים."
‫אתה חייב לעשות הכול.
‫דבר מאש לבך, סמוך על עצמך, תתרכז, הכול.
‫וולטר תנדסיר.
‫וולטר תנדסיר!
‫אני לא יכול! אני לא יכול לעשות את זה.
‫אנחנו לא נראה אותך, אבא. והכול באשמתי.
‫מה אתה עושה?
‫מה ל...
‫בארלי.
‫היא הייתה סתם מסחרית חבוטה וישנה.
‫קדימה, צריך לזוז.
‫חכה.
‫ראית, אבא? החניך נהיה המאסטר.
‫זה נראה כמו מים.
‫אז מה המשמעות של ה"איקס"?
‫במסע יש ל"איקס" רק משמעות אחת.
‫נגיע לסוף המים, נמצא את אבן הפניקס.
‫חדי-קרן!
‫מגניב.
‫המים האלה יכולים להימשך קילומטרים. ‫אין לנו מספיק זמן.
‫אם יהיה לנו משהו לצוף עליו, ‫נוכל להטיל עליו לחש מהירות
‫ולטוס במנהרה כמו אופנוע ים קסום.
‫אין יותר מדי על מה לצוף.
‫תזכור, במסע צריך להשתמש במה שיש.
‫מגנורה גנצ'ואן!
‫אקסליור!
‫זה דווקא די מגניב.
‫אז אילו עוד לחשים אתה מכיר?
‫התכונן, קוסם צעיר. ‫אני יודע כל מה שיש לדעת על קסם.
‫קולט, אנחנו יודעים לאן הבנים נוסעים.
‫צריך רק להגיע אליהם לפני שישחררו את הקללה.
‫את מה? ‫-בואי נרסק קללות!
‫הקללה. הקללה שמגנה על האבן
‫כשהיא הופכת לדרקון סלע או משהו. ‫-איזה דרקון?
‫אני לא יכולה להסביר. ‫אני רק יודעת שצריך להגיע לבנים מהר.
‫נגיע אליהם מהר, כל כך מהר.
‫כמעט תפסתי אותם, אבל איאן פשוט נסע.
‫כל הכבוד לו. ‫-מה?
‫לא, אני מתכוונת שהוא פוחד לנהוג.
‫הוא חושב שמשהו יקפוץ עליו פת...
‫נראה לי שעקצתי לעצמי את הרגל.
‫לורל, מה קרה? מה קורה פה?
‫כמעט הרגת אותי, גברת.
‫את בסדר? מאיפה באת?
‫היית בנתיב הטיסה שלנו.
‫את בסדר? ‫-בסדר גמור.
‫אוי, לא. אמצעי התחבורה שלנו! ‫איך נגיע לבנים שלך עכשיו?
‫קדימה, אבקות פיות, בואו נמריא לשמיים.
‫כן! ‫-נולדתי לעוף!
‫מה דעתך להפעיל את הכנפיים?
‫בומבסטיה!
‫תזכור... ‫-אה, נכון.
‫בומבסטיה!
‫כן! כישרון טבעי! תחשוב מהר.
‫אלופט אלוור!
‫כן! יפה!
‫אל תאכל יותר מדי מהסירה.
‫עדיין צריך להגיע לסוף המנהרה.
‫כן. צודק.
‫אני לא מאמין שאני כל כך קרוב לדבר עם אבא.
‫אתה יודע מה אשאל אותו? ‫אם הוא נתן לעצמו שם קוסם.
‫מה? ‫-כי הוא אהב קסמים.
‫להרבה קוסמים יש שמות מגניבים.
‫אלורה הנשגבת.
‫בירדאר הגחמני.
‫בכל אופן, יהיה נחמד אם יהיו לי ‫יותר מארבעה זיכרונות ממנו.
‫שלושה.
‫יש לך רק שלושה זיכרונות.
‫אה, כן.
‫בארלי, יש לך עוד זיכרון מאבא ‫שלא סיפרת לי עליו?
‫לא... הוא פשוט לא הזיכרון האהוב עליי.
‫מה זאת אומרת?
‫כשאבא היה חולה,
‫הייתי אמור להיכנס ולהיפרד ממנו.
‫אבל הוא היה מחובר לכל מיני צינורות
‫ופשוט לא נראה כמו עצמו.
‫פחדתי
‫ולא נכנסתי.
‫אז החלטתי שאף פעם לא אפחד שוב.
‫נראה שאנחנו מתקרבים למשהו.
‫האתגר האחרון.
‫אבן הפניקס בצד השני.
‫זהירות, עלולות להיות מלכודות.
‫המקום הזה בן איזה 1,000 שנה. ‫אין סיכוי ש...
‫אוי, לא.
‫זה לא ייתכן.
‫קוביית ג'לטין!
‫תברח! ‫-רגע! זה סוג של חידה!
‫חייבים למצוא את הפתרון לפני...
‫אין זמן. תפוס מגן.
‫קפוץ! ‫-מה?
‫סמוך עליי!
‫אלופט אלוור!
‫איאן.
‫אל תדרוך על זה.
‫לא נגעתי בזה.
‫וולטר תנדסיר!
‫לאריח למטה יש אותה צורה כמו הפתח.
‫אולי היינו אמורים לדרוך עליו? ‫-מה?
‫אני אטפל בזה. ‫-לא, בארלי!
‫זה עובד!
‫זה בלתי אפשרי.
‫אף אחד לא יכול ‫לעצור את הנשימה כל כך הרבה זמן.
‫הצלחנו!
‫אבן הפניקס ממתינה מעבר לדלת הזאת.
‫ניכנס?
‫בהחלט!
‫אבא, המשכנו במסע והוא הוביל אותנו לניצחון!
‫חזרנו הביתה.
‫לא, זה לא הגיוני. בחרנו בדרך הסכנה.
‫הלכנו בעקבות העורבים, הגענו אל קצה המים...
‫אלא אם כן ה"איקס" אומר שצריך להתרחק מהמים.
‫או אולי זאת מדורה?
‫זה בסדר. נוכל לפענח את זה.
‫לפענח מה? חזרנו לנקודת ההתחלה.
‫זה חייב להיות פה. היה מבחן.
‫אלא אם כן המבחן ההוא ‫היה בצירוף מקרים לאיזה מסע אחר.
‫זאת אפשרות. ‫-מה?
‫לא. זה חייב להיות המיקום של אבן הפניקס.
‫הקשבתי לתחושת הבטן שלי
‫אוי, לא. ‫-מה?
‫האבן בהר.
‫ההר שיכולנו להגיע אליו לפני שעות אם רק...
‫אם רק היינו נשארים בכביש המהיר.
‫לא, הכביש המהיר זה פשוט מדי. ‫אף פעם אל תבחר בפשוט...
‫אלמלא הקשבתי לך! טוב?
‫אני לא מאמין.
‫אתה מתנהג כאילו שאתה יודע מה אתה עושה, ‫אבל אין לך מושג...
‫וזה כי אתה באמת כישלון.
‫ועכשיו הכשלת את ההזדמנות שלי ‫להשיג את הדבר היחיד שלא היה לי!
‫לאן אתה הולך?
‫להעביר את מעט הזמן שנשאר לנו עם אבא.
‫איאן, חכה!
‫אנחנו עדיין יכולים למצוא את אבן הפניקס!
‫רק צריך להמשיך לחפש.
‫איאן!
‫לא, אבא.
‫הוא לא פה.
‫נו. איפה היא?
‫לך בעקבות המים.
‫בסדר. קדימה, צא מהמזרקה.
‫לא, אני מחפש אבן חן עתיקה.
‫כן, אנחנו יודעים. "ימים עברו".
‫לא! תפסיק! בבקשה! לא!
‫טוב, טוב!
‫טוב. אני הולך.
‫היי! ‫-נו, באמת!
‫מישהו יכול להתקשר למשטרה? ‫חולה ההיסטוריה חזר.
‫אני לא יכול. ‫-אתה כן יכול.
‫אני לא מוכן! ‫-אף פעם לא תהיה מוכן. תשתלב!
‫כל הכבוד!
‫תחשוב מהר. ‫-אלופט אלוור!
‫אני יודע שאתה חזק יותר.
‫לאחי הקטן יש כישרון של קסם!
‫בשיא הרגש.
‫היי. אתה יכול לעשות את זה.
‫טוב, קדימה. תרד משם עכשיו.
‫כן! כן!
‫בארלי!
‫איאן! תראה!
‫מאחוריך!
‫זאת קללה.
‫בארלי, תברח!
‫מה את רוצה? את האבן?
‫בסדר, קחי אותה!
‫המנטיקורית!
‫אימא?
‫זה בסדר, בנים, אנחנו נטפל...
‫את נוטה הצידה!
‫אימא! ‫-לך תדבר עם אבא שלך!
‫זה בסדר! אם הן ידקרו את ליבת המפלצת ‫בחרב ההיא, הקללה תוסר.
‫קדימה!
‫בארלי, מה שאמרתי קודם... אני ממש מצטער.
‫אין זמן. השמש עומדת לשקוע.
‫רק סיכוי אחד נותר, החיו את נשמתי,
‫עד שקיעת חמה מחר, עוד יום על אדמתי!
‫זמן לכתוש קללה!
‫הגב שלי.
‫אני לוחמת אימתנית.
‫אני לוחמת אימתנית!
‫מהר! אני לא יכולה להחזיק הרבה זמן!
‫לא! לא, לא, לא! בארלי!
‫בנים, היא מתאוששת!
‫אסיח את דעתה.
‫מה? לא!
‫אם תעשה את זה, תפספס את אבא.
‫זה בסדר. תמסור לאבא ד"ש ממני.
‫לא. אתה תלך להיפרד. ‫-מה?
‫היה לי מישהו ששמר עליי.
‫מישהו שדרבן אותי להיות יותר ‫מכפי שחשבתי שאני מסוגל להיות.
‫מעולם לא היה לי אבא,
‫אבל תמיד היה לי אותך.
‫ברידג'ריגר אינביזיה!
‫בומבסטיה!
‫אלופט אלוור!
‫לא!
‫לא! לא, לא, לא!
‫להשתמש במה שיש לי. מה יש לי? אין לי כלום.
‫שבב עץ. קסם בכל סיב.
‫מגנורה גנצ'ואן!
‫לא! וולטר תנדסיר!
‫איאן!
‫אקסליור!
‫איאן!
‫מה הוא אמר?
‫הוא אמר שהוא תמיד חשב ‫ששם הקוסם שלו יהיה וילדן השובבי.
‫וואו. זה ממש נורא.
‫אני יודע.
‫הוא אמר גם שהוא גאה מאוד באדם שנהיית.
‫טוב, חלק ענק מזה בזכותך.
‫הוא די אמר גם את זה.
‫אה, והוא אמר לי לתת לך את זה.
‫לפני שנים רבות העולם היה מקום מופלא,
‫שוקק הרפתקאות, מלהיב,
‫והכי טוב, היה קסם.
‫זהירות!
‫בול פגיעה!
‫ואז באבחת חרבי האימתנית
‫כרתי את הכנפיים של החיה מהגוף השפל שלה!
‫טוב, מי רוצה עוגה?
‫ואני חושב שעם קצת קסם בחיים
‫אפשר לעשות כמעט הכול.
‫ככה תיקנת את ביה"ס?
‫כן.
‫ככה גם הרסת את ביה"ס מלכתחילה?
‫גם כן.
‫היי, זה היה מעולה. ‫-תודה.
‫אתה הולך לפארק אחר כך? ‫-כן! נתראה שם.
‫אימא!
‫בלייזי, ארצה!
‫מי דרקון טוב?
‫נו, איך היה בביה"ס?
‫היה ממש טוב.
‫יופי.
‫היי, הנה הוא. אתה עובד קשה?
‫לא, בקושי עובד.
‫אני חייבת לזוז. ‫אני מבלה הערב עם המנטיקורית.
‫קוד 113. כל הניידות, לדווח.
‫התפקיד קורא לי. זמן לצאת לדרך.
‫שכחת את המפתחות!
‫לא צריך אותם. נולדתי לרוץ.
‫נו, איך המסחרית החדשה?
‫גווינביר השנייה נהדרת.
‫כמעט חסכתי מספיק לצביעה מגניבה.
‫לא, בבקשה לא. ‫-למה לא?
‫כי כבר טיפלתי בזה.
‫כן!
‫טוב, הדרך הכי טובה לפארק ‫היא משהו קטן בשם כביש האבדון.
‫זה פשוט מדי. ‫-רגע, מה?
‫במסע הדרך הברורה היא אף פעם לא הנכונה.
‫כן!
Subtitles by sub.Trader subscene.com
‫תרגום: דור יסמין NDG Studios